Han har betalt for én time. Han har vært der inne i tre,
kjemper slaget om klachdachbrach eller noe sånt gang på gang.
Slaget om Klach D'kel Brakt er en klingonsk seier over romulanerne.
Han har tapt i hele ettermiddag, og han vil ikke komme ut før han vinner.
Han har forseglet seg inne.
Jeg truet med å skru av strømmen, og han truet med å drepe meg.
Når la du urgamle klingonske kamper til i holosuite-programmene dine?
Kapteinen på et klingonsk skip solgte noen til meg.
Ja, jeg vet det. Det er brutalt. Det er voldelig.
Det er blodig.
Men for klingonene er det underholdning.
- Skru det av. - Han kommer til å drepe deg.
Nei, han sa han ville drepe deg. Skru det av.
Våger du å avbryte salget om Klach D'kel Brakt,
din ferengi k'pekt!
Det er over. Folk venter på å feire din seier.
Gjør de?
Vis veien, da!
Hvordan kom du inn her?
Jeg er Koloth.
- Det besvarer ikke mitt spørsmål. - Jo, det gjør det.
- Hva er siktelsene mot han? - Siktelsene? Ingen siktelser.
Han er dagens æresgjest.
Du må være en meget modig mann som prøver å gjøre deg morsom
på bekostning av en klingonsk dahar-mester.
Jeg unnskylder. Ikke ment fornærmende.
Kor!
Sir, om du våkner, skal jeg løslate deg i din venns forvaring.
Koloth!
Wijjup, min gamle venn.
Jeg visste at du ville være her.
Du gjør skam på deg selv og vårt mål.
Jeg går ikke i kamp,
med en hvis ære er vasket bort av brestanti-øl.
Behold han!
Kvittering for sikkerheten, major.
Det har vært en klingonsk ettermiddag.
Hver gang klingonere er på besøk,
får jeg en klingonsk ettermiddag.
Men denne kommer jeg alltid
til å sette pris på.
Det er en full klingoner i en celle
som synger kampsanger.
Selv bestevennen hans,
vil ikke ha noe å gjøre med han.
Så jeg får høre på repertoaret hans.
- Kor, dahar-mester blant klingonene. - Sa du Kor?
Det er det han sa etter å ha vunnet slaget om Klach D'kel Brakt.
Hva gjør han her?
Hva er navnet til vennen hans? Var det Kang?
Nei, det var Koloth.
Bli med meg, Odo.
Hallo, Kor.
Jeg er tørst.
Slipp han ut.
Jeg tar ansvaret.
Veldig tørst.
Kor, husker du Curzon Dax?
Curzon? Min kjære venn Curzon?
Jeg hever mitt ghoptu for Curzon Dax.
Og jeg, som var Curzon Dax,
hever mitt ghoptu for deg.
Brannsår på ditt 14. ribbein.
Og ditt venstre QiVon verker hver gang skipet ditt når warp 8.
Dax!
Min Curzon?
Etter 81 år finner...
jeg deg som en kyamo-utseende kvinne.
- Kyss meg! - Hva med en klem?
Curzon, min kjære gamle venn.
Jeg er Jadzia nå.
Jadzia, min kjære gamle venn.
Kom an. La oss gå og finne Koloth.
Er Koloth her?
Se på han. Han øver seg på stikk og støt selv med maten sin.
Små barn gjør det.
En skarp kniv er ikke noe uten et skarpt øye.
Det er 40 år siden selv hans gode øye var skarpt.
Det er flaks når du treffer tallerkenen.
Føderasjonen fornærmer oss ved å sende en løytnant for å møte oss.
Du likte aldri Føderasjonen.
Jeg pleide å kale deg D'akturak- "Ismann",
fordi intet forslag, samme hvor rimelig det var,
samme hvor gunstig det var for Klingonimperiet, ville tilfredstille deg.
Du var den tøffeste mannen jeg har sittet overfor ved forhandlingsbordet.
Gjenkjenner du ikke vår gamle venn Dax?
Dax?
Curzon er død, men Dax er i live som en del av meg.
Dette er en feil. Kang kan ikke ha visst det.
Men for en vakker feil.
- Kommer Kang? - Selvsagt.
Han har brakt oss sammen igjen etter 81 år.
- Kunne det bety at han... - Ja.
Det er nøyaktig hva det betyr.
Jeg har funnet albinoen.
Kang, husker du første gang vi satt sammen med bahgol?
Det var Korvatkolonien.
Føderasjonen og Klingonimperiet var fremdeles fiender.
Jeg har aldri sittet sammen med deg før i dag.
Jeg er Dax, din sønns gudfar.
Du er ingens gudfar.
Jeg er Dax, din sønns gudfar.
Så, du er den samme Dax
som avla en blodsed om å søke å ta hevn?
Ikke ta feil av et nytt fjes og en gammel sjel.
Jeg føler meg ennå som ett med familien din.
Du kommer til å omfavne meg som en bror, igjen.
- Bror! - Bror, søster. Hva er forskjellen?
Vi er alle sammen her nå.
Fortell oss, Kang. Hvor fant du albinoen?
For sju år siden, på Dayos 4,
traff jeg en av albinoens kasserte koner.
Jeg ga henne mat og klær.
Jeg fortalte henne historien om våre sønner.
Hun var ennå redd for han, og fortalte meg ikke noe.
For tre måneder siden døde hun.
En uke etterpå ble en amulett som hun bar rundt halsen sin
levert til meg.
I den var lokaliseringen til albinoens skjulested.
Er du sikker på at han fremdeles er der?
Jeg har bekreftet det med handelsmenn som leverer til han.
Det er på den fjerde planeten i Secarussystemet.
Han har gjemt seg der i nesten 25 år.
Gjemt seg for oss, uten tvil.
Jeg er blitt fortalt at han kun har 40 menn i innhegningen sin.
Tydeligvis er han blitt veldig slapp på sine gamle dager.
- Tosken. - Jeg ville ikke stolt på handelsmenn.
Det er mulig at albinoen har fortalt dem hva de skulle si.
Handelsmennene kan alt ha advart han om at vi kommer.
De kommer aldri til å advare noen igjen.
Denne gangen kommer vi til å få tak i albinoen.
Og når vi gjør det, skal jeg skjære ut hjertet hans og spise det,
mens han ser på meg og tar sine siste åndedrag.
- Jeg visste det selvfølgelig ikke. - Om Curzon?
Jeg ville ikke risikere å kontakte deg via underrommet.
Det er sånn albinoen fant ut at vi kom til Galdonterre.
Han har ører som rekker på tvers av galaksen. Jeg vet ikke hvordan.
Fortell meg om min venn Curzon.
Fikk han en ærefull død?
Han døde på et sykehus, men han skjelte ut folk
som prøvde å holde han i live én dag til.
Det er synd.
Han var en god mann. Han fortjente å dø i kamp.
Det smerter meg at jeg aldri kommer til å se han igjen.
Curzon ble dekorert mange ganger for det han oppnådde som diplomat,
men ingen æresbevisning rørte han så dypt som din.
At en klingoner valgte en funksjonær fra Føderasjonen som sin sønns gudfar...
Curzon Dax åpnet døren til fred.
Han var den første av diplomatene fra Føderasjonen jeg noensinne traff
som virkelig forstod den klingonske natur.
Det var en del klingoner i Curzon.
Hans blodsed med deg var meget viktig for han.
Vil du spise fra hjertet til albinoen, Jadzia Dax?
Jeg kjenner til trill-folket fra mitt lange vennskap med Curzon.
Hver ny vert har ingen forpliktelse overfor tidligere forpliktelser.
En klingonsk blodsed kan aldri bli brutt.
De gamle klingonske skikkene er på vei ut.
Da jeg var ung mann,
fikk bare det å nevne et klingonsk imperium verdener til å skjelve.
Nå åpner våre krigere restauranter og serverer racht
til barnebarna til menn jeg slaktet i kamp.
Ting er ikke hva de var, ikke en gang blodseden.
Du tror ikke på det.
Hva jeg tror er ikke lenger relevant.
Du er satt fri i forhold til Curzons ed.
Du skylder ikke noe til noen av oss.
Avleser du ennå en plasmalekkasje? Jeg finner den ikke.
Den er kommet tilbake med mellomrom. Jeg tar en skann.
Kira...
Hvor mange mennesker drepte du?
Hva?
Mens du var med undergrunnen.
For mange.
Var de alle cardassiere uten ansikt, eller kjente du de som du drepte?
Hvorfor snakker vi om dette?
- Det plager meg. - Jeg er lei for det.
Hvordan det?
Tenker du på å drepe noen?
Jeg?
- Fortell meg det. - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Fortell meg det.
For 80 år siden
var det en røverbande
som ble ledet av en albino som plyndret klingonske kolonier.
Tre klingonske krigsskip ble sendt for å stoppe han.
En av kapteinene var en nær venn av Curzon.
Oppdraget var suksessfullt.
De fleste av dem ble fanget,
men albinoen flyktet.
I hans siste beskjed til klingonene,
lovet han å hevne seg
på den førstefødte til hver av de tre kapteinene.
Noen få år senere holdt han ord.
På en eller annen måte infiserte han tre uskyldige barn
med et genetisk virus som drepte dem.
En av dem var min gudsønn.
Jeg er lei for det.
Men Jadzia...
det var Curzons gudsønn.
Jeg avla en blodsed om å hevne hans død.
Curzon avla en blodsed.
Jeg husker ennå begravelsen til gutten.
Han ble kalt Dax for min skyld.
- Har dere funnet denne albinoen? - Vi vet hvor han er.
De tre klingonene kom hit for å fortelle meg...
Hvert nytt liv for en trill, må være et nytt liv.
Du ville betalt gammel gjeld for evig tid.
De kan ikke forvente at du skal holde denne eden.
Nei, de gjør ikke det.
Det er nettopp det.
De sier at jeg ikke har noen forpliktelse overfor dem.
Men det har jeg.
Jeg vet det, jeg kjenner det.
Ikke overfor dem, jeg skylder Curzon det.
Jadzia...
Dine spørsmål om min... erfaring med dreping.
Om du lurer på hvordan det er...
Når du tar noens liv...
mister du en del av ditt eget, også.
Jeg trenger en arm til!
Eller er jeg dømt til å velge mellom perfeksjon og ganen?
La meg spare deg for å ta den avgjørelsen.
Til unnsetning.
Dax, kan jeg få presentere disse studentene av...klingonsk historie.
Vil dere unnskylde oss et øyeblikk?
Bare et øyeblikk, mine studenter.
Du har helt klart ikke de samme prioriteringene som Curzon.
Om å ta albinoen har jeg det.
Kang og Koloth vil ikke at jeg skal bli med.
Kang tenker for mye. Koloth føler ikke nok.
Og hvor står du?
Selvsagt bør du komme.
Glansen ved det å drepe, blodbad grunnet hevn...
- Hvem ville ikke blitt med? - Vil du snakke med dem?
Det betyr mye for meg.
Koloth tilbringer all sin tid med å øve i holosuiten.
Han hører ikke på noen.
Og om Kang har bestemt seg, er det ikke noe jeg kan gjøre.
Og du kaller deg historielærer.
Hva med din egen historie? Du er Kor, dahar-mester.
De heiet på deg ved Klach D'kel Brakt.
Stemmen din veide tungt i forhold til klingonske hendelser.
Du gjør meg skamfull.
Nei, ikke føl det.
Den eneste tyngden jeg har nå, kjære kamerat,
er min egne tykke kropp.
Som du husker var jeg en gang
mye mindre enn du ser,
og mye mer enn jeg har blitt.
Jeg er lei for det.
Jeg husker ennå Kor, en stor kriger.
Quark, din upålitelige lille ha'dibah!
Kom med vin.
Snilt av deg å stoppe.
Jeg blir med dere.
Curzon Dax var politiker.
Det var et triks fra hans side å binde seg til oss.
Det er en løgn.
Er du...
Jeg trener her. Dra mens du kan.
Jeg vil fullføre min del av eden.
Din tilstedeværelse vil sette resten av oss i fare. Forlat meg!
Computer, jeg vil ha et klingonsk bat'leth...
116 centimeter fra tupp til tupp,
vekt 5,3 kilo,
med et utvendig håndtak med diameter på fem centimeter.
Blad i bakonitt.
En krigers konfigurasjon.
Hva skal du gjøre med det?
Jeg skal slåss mot deg.
Og om hånden min glipper, og du dør?
Hånden din glipper aldri, med mindre du er blitt svak.
Du klarer sikkert å bekjempe meg.
Ansiktet ditt ser anspent ut, Koloth.
Du burde drikke mer.
Reis deg.
Din tilstedeværelse mot albinoen...
er en ære for vår sak.
Det er en overraskelse fra det store steinansikt.
Jeg ser at det ikke er nok å fri deg fra Curzons ed.
- Da er vi enige. - Nei!
Du skal ikke være med på jakten.
Hvorfor avviser du henne som en ubrukelig t'ooho'mirah?
Vi drar ikke til fienden når brystkassen din annonserer at vi kommer.
Det er ikke noe i veien med brystkassen min.
Ikke noe som ikke gjør at vi blir drept alle sammen.
- Kom. - Jeg trenger ikke hjelp fra en sykepleier.
Du kan ikke nekte meg min rett til hevn.
Du prøver å snakke som en klingoner, men ordene kler deg ikke.
Du sa det til meg før.
Jeg ønsker ikke å diskutere det ytterligere.
Korvatkolonien.
Den første dagen med forhandlinger gikk jeg fra deg,
mens du var midt i den langtekkelige talen din.
Du skulle ha sett ansiktsuttrykket ditt.
Ingen hadde noensinne hatt kajunpak't
til å vise den store Kang ryggen.
Jeg drepte nesten Curzon den dagen.
Jeg visste at jeg måtte gjøre deg veldig sinna,
ellers ville ikke oppdraget mitt lykkes.
Å få deg sint på meg, var den eneste måten
å skape et bånd mellom oss på.
Curzon forstod klingoner.
Han forstod også den klingonske blodseden.
Du kan ikke vente at jeg ikke skal hevne min egen gudsønns mord,
eller be meg om å leve med den skammen.
Jeg kan ikke gjøre skam på meg selv ved å la deg dø i Curzons sted.
Hvem snakker om å dø? Jeg har ingen intensjon om å dø.
Du bringer alt skam over deg selv,
ved å sette din ære over min.
Ingen klingoner ville forlate en kamerat, når han går ut i kamp.
Du har muligens rett. Klingonsk ære er ikke hva den var.
Prøver du å gjøre meg sint? Tror du at det fungerer to ganger?
Jeg forstår klingonere.
Greit. Det fungerte.
Bli med og slåss sammen med oss, og vær fordømt.
Kom inn.
- Jeg skulle til å komme og se deg. - Nei.
- Nei? - Ingen permisjon.
- Kira sa det til deg. - Hun er førsteoffiseren min.
Du vet hva denne eden betydde for Curzon.
Jadzia Dax avla en ed for Stjerneflåten. Du er underlagt ordre.
Ikke få meg til å være ulydig mot en direkte ordre.
Jeg forstod aldri dette. Samme hva annet Curzon var,
så hadde han en fundamental moral.
Han tolererte ikke mord, allikevel sverget han på å drepe denne albinoen.
- Hva med Føderasjonsloven? - Klingonene har lover.
- Det er rettferdighet for dem. - Og for deg?
Jeg respekterer deres æreskodeks i denne saken.
Tror du at du er i stand til å gjøre dette?
Jeg vet ikke. Det er bare én måte å finne ut av det på.
La oss si du er det. La oss si du overlever denne galskapen.
Forventer du å gjenoppta dine plikter, som om intet har skjedd?
Jeg antar at det er opp til deg.
Innhegningen er laget av riddinitt.
Flere murer skiller hovedhuset fra terrenget.
Hovedstrømkilden er her.
Det er et arsenal.
Noe informasjon om hvor skiltvaktene er postert?
De er postert med 75 meters mellomrom langs kringvernet.
- Stående? Ingen patruljer? - Det er hva jeg er blitt fortalt.
Kanskje han tror at vi har sluttet å jakte på han?
Eller så fikk han forsvaret sitt til å se svakt ut...
Hun kan ha rett.
Vaktene må patruljere kringvernet.
De har ikke øyekontakt med hverandre.
Han ville ikke være så dustete.
Vi må vente at de ikke er lenger fra hverandre enn...50 meter.
Greit, det utgjør ingen forskjell.
Gjør det ikke?
Om vi antar at han har tilstrekkelig forsvar,
så burde vi bruke en N'yengoren-strategi.
Nei!
Jeg vil ikke snike meg inn og drepe han som en kah'plakt.
Jeg vil at han skal se at vi kommer.
Jeg synes vi skal angripe direkte, modig over dørterskelen.
Vaktene kan ikke forsvare seg mot oss.
Vi overvinner dem, og vinner ærefullt!
Eller en ærefull død.
Det er en bra dag å dø.
Kom an, gamle kamerater, for siste gang, la oss kvesse klingene våre.
Så, vi snakker om å dø igjen.
En klingonsk kriger er alltid forberedt på å dø.
Ja, men å invitere døden med et direkte overfall på en overlegen styrke...
Kang, hva gjør du?
Hva er det som egentlig foregår her?
Lojalitet blinder Kor og Koloth, men ikke meg.
Dette er ingen kampplan. Det er en selvmordsplan.
Om det ikke var deg, ville jeg trodd du var betalt for å lure oss hit.
Jeg avla en blodsed med deg!
Du ville ikke at jeg skulle komme hit, fordi du visste at du kom til å dø.
Da amuletten ankom med albinoens lokalisering...
Jeg dro til Secarussystemet for å se om det var sant.
På en eller annen måte visste albinoen at jeg var der, da jeg ankom.
Han kontaktet meg.
Han sendte en invitasjon...
til én siste ærefull kamp.
Han sa at han var lei av sin livslange jakt.
Han sverget på å sende 40 av hans sterkeste, mest dyktige menn
mot oss i en ærefull kamp.
- Og jeg gikk med på det. - Men hvorfor?
Fordi dette er vår siste sjanse.
Om vi ikke kan nå albinoen,
kan vi i det minste dø en ærefull død, mens vi prøver å få tak i han.
En død som en klingonsk dahar-mester fortjener.
Vet du hva, Kang?
Dere klingoner omfavner døden for lett. Dere behandler døden som en elsker.
Jeg synes det er mye mer tiltrekkende å leve.
Jeg synes en ærefull seier er bedre enn et ærefullt nederlag.
Jeg kjenner til albinoens forsvar.
Det er ingen sjanse for seier her.
Hva om de ikke hadde fasere?
Det kan få oddsen til å se litt bedre ut.
Hvordan ville du avvæpne dem?
Når vi etablerer en lav krets, modulerer vi deres sprengningsbanker,
for å bombardere innhegningen med tetryon-partikler.
Ethvert styrt energivåpen ville bli nøytralisert.
Er du sikker på at det kan gjøres?
Om Curzon var her, nei, men Jadzia Dax er forskningsoffiser.
Vi ville også være i stand til å bruke sprengningene våre.
Men hvem av dem kan matche våre ferdigheter med bat'leth?
Ikke mange.
Vi er omtrent 40 minutter fra Secarussystemet.
Vi burde skjule oss, og så burde vi kvesse klingene våre.
Kanskje...det er en bra dag å leve.
Du sa at de lovet deg en ærefull kamp.
En-mot-en kamp på hovedterskelen.
Se på dette. Det viser en mine som er begravet under hovedterskelen.
Han planlegger å detonere den, det øyeblikket vi går inn.
Du inngikk en avtale med djevelen, Kang.
På den andre siden, gir dette oss en fordel.
- Han venter oss ved hovedinngangen. - Hvordan vet vi at han er inne?
Godt spørsmål.
Vent her. Jeg skal finne ut om han er inne.
- Hvordan skal du gjøre det? - Jeg spør noen.
Vi burde skru av sensoroppstillingen før vi angriper.
Den kontrollerers fra denne kraftstasjonen.
Men en strømsvikt ville signalisere vår tilstedværelse.
Når dere skrur av sensorene,
skal jeg lage en avledning for å villede deres reaksjon.
Bra, men den som skaper en avledning,
må løpe på tvers av denne plassen for å unnslippe.
Ingen av dere er så raske som meg. Jeg tar den jobben.
Enig.
Det virker som at det beste stedet å gå inn er rett her.
Jeg traff på en hjelpsom vakt.
Albinoen er inne.
Hans overdrevne tro på seg selv kommer til å være hans død.
Han er der inne, men når vi angriper
flytter han til en sikker kommandopost her.
Det er midt på dagen om en time.
Kan du ha skapt avledningen innen da?
- Jeg tror det. - Vi er ved kraftstasjonen.
Måtte Kahless lede oss på denne hevnens dag.
Unnskyld meg? Vet du hvor tennisbanene er?
- Rapporter. - Jeg har flyttet patruljene til arsenalet.
Flytt alle vaktene til den indre forsvarslinjen.
- Sørg for at kraftstasjonen er sikker. - Gå.
Ingen av faserne fungerer.
Vi kjører sjekker.
Sjekk om det er interferens fra et skjult skip i kretsen.
Få vaktene til å sette kuttarer på riflene sine,
og gjør klar til kamp en-mot-en.
Jeg kan ikke kontakte kraftstasjonen.
De har brutt gjennom forsvarslinjen. Flytt vaktene til huset.
Sir, uten strøm kan vi ikke kommunisere.
Så kom deg ut dit, og si det til dem selv.
Jeg vil ikke at det klingonske søppelet skal komme inn i dette...
Se på de som skal henrette dere, barnemordere.
Ta dem!
Koloth!
Jeg så ikke at han kom.
Du kan ikke ha øyne i nakken.
Vær stille nå. Hvil. Jeg har fremdeles en jobb å gjøre.
Jeg skal ikke dø før deg, ditt tordnende korpus.
Historien om ditt mot kommer aldri til å dø.
Jeg skal synge historien.
Barna til alle klingonere kommer til å kjenne til denne dagen.
Du kommer til å dø mye raskere enn sønnen din, Kang.
Ingen hevn i dag, Kang.
Og hvem er du, jente?
- Du kjente meg som Curzon Dax. - Trillen. Selvsagt.
Du er altfor ung og nydelig til å leke med et dødelig våpen.
Greit, da...
Bruk det, om det er det du kom for å gjøre.
Drep meg kaldblodig.
Kjør det gjennom meg, og skjær ut hjertet mitt.
Er det ikke det blodseden din lovet?
Eller har du mistet appetitten, kjære?
Takk for at du sparte det dødelige støtet til meg.
Du har gjort ære på meg en siste gang...
min sønns gudfar.
Hvor er Koloth?
Han er død.
Jeg hadde rett, Dax.
Dette er en god dag å dø.
Det er aldri noen god dag å miste en venn.
Tekstet av Randi Stangebye